АНАЛІЗ РЕГУЛЯТОРНОГО ВПЛИВУ
до проекту наказу Міністерства фінансів України 
«Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України»

І. Визначення проблеми
Відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII (далі – Угода про асоціацію), Україна взяла на себе зобов’язання щодо імплементації у національне законодавство положень Митного кодексу ЄС далі (далі – Кодекс ЄС), редакція якого схвалена Регламентом № 952/2013 Європейського Парламенту та Ради. 
Відповідно до Спеціального додатка D до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18 травня 1973 року, глави 61 Митного кодексу України (далі − Кодекс) розроблено Порядок надання складським об’єктам статусу «митний склад» та позбавлення такого статусу, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16 липня 2012 року № 835, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2012 року за № 1324/21636 (далі – Порядок).
Відповідно до Спеціального додатка А до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18 травня 1973 року, глави 63 Митного кодексу України розроблено Положення про склади тимчасового зберігання, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 28 травня 2012 року № 613, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 01 серпня 2012 року за № 1307/21619 (далі – Положення).
Підставою розроблення  проекту акта є необхідність приведення норм Порядку та Положення у відповідність до вимог Закону України «Про адміністративні послуги», Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб’єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2013 року № 440 (зі змінами), Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 
(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 року № 750).
Кодексом визначено види діяльності, контроль за провадженням яких здійснюється митними органами (стаття 404). Частиною першою 
статті 405 Кодексу встановлено, що на провадження видів діяльності, зазначених у статті 404 Кодексу, надаються дозволи. Підприємства, які отримали такі дозволи, включаються до відповідних реєстрів, які ведуться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику (стаття 415 Кодексу). До видів діяльності, контроль за діяльністю яких здійснюється митними органами, зокрема, належать відкриття та експлуатація митного складу та  складу тимчасового зберігання.
На сьогодні для отримання дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу та складу тимчасового зберігання Порядком та Положенням передбачено подання заяви та документів, частина з яких видається іншими державними органами.
Згідно з Порядком та Положенням в якості митних складів та складів тимчасового зберігання суб’єктами господарювання використовуються складські об’єкти – складські приміщення, холодильні (морозильні) камери, резервуари, газосховища, криті чи відкриті майданчики, придатні для зберігання товарів і транспортних засобів.
Складські об’єкти, які використовуються для зберігання вантажів в якості митних складів та складів тимчасового зберігання, повинні відповідати вимогам з пожежної безпеки, що підтверджується декларацією відповідності матеріальної бази суб’єкта господарювання вимогам з пожежної безпеки. 
Є ряд випадків, коли вказана вище декларація не подається:
  у разі використання торговельних місць, кіосків та контейнерів, якщо їх розміщено на ринку відповідно до схеми, погодженої з органом державного пожежного нагляду;
  орендарем об’єкта нерухомості (особою, яка використовує об’єкт нерухомості за цивільно-правовим договором, що не передбачає перехід права власності на такий об’єкт) за умови, що декларацію на об’єкт нерухомості зареєстровано його власником;
  у разі використання об’єктів, що в установленому законодавством порядку приймаються в експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.
Документ реєструється Державною службою України з надзвичайних ситуацій або її територіальним органом як адміністративна послуга на безоплатній основі.
Необхідність подання суб’єктом господарювання зазначеного вище документа запроваджується з метою уникнення надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню; забезпечення безпеки людей та запобігання пошкодженню та втраті товарів, що зберігаються під митним контролем.
Прийняття в експлуатацію об’єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об’єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Датою прийняття в експлуатацію об’єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.
Експлуатація об’єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.
В свою чергу, пункт 10 Порядку № 461 передбачає, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об’єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об’єкта.
Законодавство у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме абзац четвертий пункту 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 зобов’язує заявника для державної реєстрації права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, право власності на яке визнається на підставі рішення суду, крім інших необхідних для відповідної реєстрації документів, подати документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта.
Разом з цим, Законом України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 № 771/97-ВР передбачено отримання експлуатаційного дозволу, а саме документа дозвільного характеру, що видається територіальним органом компетентного органу операторові ринку за результатами інспектування його потужності та посвідчує право оператора ринку здійснювати визначену цим Законом діяльність з виробництва та/або зберігання харчових продуктів тваринного походження.
Експлуатаційний дозвіл видається відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 11.11.2015 № 930, згідно якої оператори ринку повинні отримати експлуатаційний дозвіл, який видається територіальними органами Держпродспоживслужби на кожну окрему потужність до початку її експлуатації.
Для отримання експлуатаційного дозволу оператор ринку подає відповідну заяву та перелік харчових продуктів, які планує виробляти або зберігати.
Строк видачі експлуатаційного дозволу становить 30 календарних днів з дня отримання територіальним органом Держпродспоживслужби заяви та переліку.
Державна політика України в сфері санітарного законодавства діяльності, пов’язаної з пестицидами та агрохімікатами, базується на пріоритетності збереження життя та здоров’я людини і охорони навколишнього середовища під час виробництва, випробування і застосування пестицидів. Даний вид діяльності врегульовано рядом нормативно-правових актів, зокрема, статті 25 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»; статті 11, 16-3 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» від 2 березня 1995 року № 86/95, Державними санітарними правилами ДСП 8.8.1.2.001-98 «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві», в яких і зазначено основні заходи, спрямовані на захист життя та здоров’я населення, одним з яких є необхідність паспортизації об’єкта (документального засвідчення наявності належних умов для виробництва, транспортування, зберігання та роботи з пестицидами). Дані правила є частиною санітарного законодавства та обов’язкові для дотримання всіма підприємствами, установами і організаціями, приватними господарствами та особами, що проводять будь-які дії з пестицидами. 
Законом України «Про пестициди і агрохімікати» від 02 березня 1995 року № 86/95-ВР передбачено видачу санітарного паспорта на право одержання, зберігання і застосування пестицидів і мінеральних добрив.
У зв’язку з цим виникла необхідність у розробці проекту акта Міністерства фінансів України «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України» з метою внесення змін до Порядку та Положення.
Основні групи (підгрупи), на які проблема справляє вплив:
Групи (підгрупи)	Так	Ні	
Громадяни	-	+	
Держава	+	-	
Суб’єкти господарювання,	+	-	
у тому числі суб’єкти малого підприємництва	+	-	
Врегулювання зазначеного питання не може бути здійснено за допомогою:
ринкових механізмів, оскільки такі питання регулюються виключно нормативно-правовими актами;
діючих регуляторних актів, оскільки в них такі норми відсутні.

II. Цілі державного регулювання
Метою підготовки проекту наказу є:
приведення норм Порядку та Положення у відповідність до законодавства України та міжнародних стандартів і практик, які відповідають зобов’язанням України у сфері європейської інтеграції;
забезпечення відповідності складських об’єктів, які використовуються в якості митних складів та складів тимчасового зберігання, вимогам законодавства з питань пожежної безпеки; 
упорядкування та приведення діяльності митних складів та складів тимчасового зберігання у відповідність до вимог загальносвітових стандартів і норм з метою попередження пожеж, забезпечення безпеки людей, уникнення можливих матеріальних витрат і зменшення негативних екологічних наслідків.
III. Визначення та оцінка альтернативних способів досягнення цілей
1. Визначення альтернативних способів
Вид альтернативи	Опис альтернативи	
Альтернатива 1 
Внесення змін до чинного Порядку та Положення	Запропонований спосіб вирішення зазначеної проблеми є найбільш доцільним, оскільки спрямований на приведення чинних нормативно-правових актів у відповідність до вимог Митного кодексу України, постанов Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обʼєктів», від 05 червня 2013 року № 440 «Про затвердження Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази субʼєкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки».
Такий спосіб підвищить ефективність правового регулювання щодо здійснення митними органами контролю за додержанням субʼєктами господарювання встановлених норм при провадженні діяльності з відкриття та експлуатації митного складу та складу тимчасового зберігання.	
Альтернатива 2 Залишення Порядку та Положення без змін 	Такий спосіб є неприйнятним та не відповідає вимогам Митного кодексу України, Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» та нормативно-правових актів, якими регулюється питання отримання дозвільних документів з метою їх подальшого подання до митного органу для отримання дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу та складу тимчасового зберігання. 
Відмова у застосуванні цього способу не забезпечить досягнення поставленої цілі регулювання.	
Альтернатива 3 Розроблення нового  проекту Порядку надання складським об’єктам статусу «митний склад» та Положення про склади тимчасового зберігання	Такий спосіб визнано недоцільним, оскільки до нормативно-правового акта вносяться зміни до окремих його положень.	
2. Оцінка вибраних альтернативних способів досягнення цілей
Оцінка впливу на сферу інтересів держави
Вид альтернативи	Вигоди	Витрати	
Альтернатива 1	Приведення нормативно-правового акта у відповідність до вимог Митного кодексу України, постанов Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обʼєктів» (зі змінами), від
05 червня 2013 року № 440 «Про затвердження Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази субʼєкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки» (зі змінами).	Відсутні (розробка, погодження та прийняття  проекту нормативно-правового акта здійснюються посадовими особами відповідних центральних органів виконавчої влади в межах своєї компетенції).
	
Альтернатива 2	Відсутні.
Виключає можливість отримання документів дозвільного характеру (або копії цих документів) відповідно до чинних законодавчих та нормативно-правових актів.   
Матимуть місце випадки недотримання норм законодавства під час розгляду заяв про відкриття та експлуатацію митного складу. 	Відсутні.	
Альтернатива 3	Відсутні.
Вигоди забезпечує спосіб, визначений Альтернативою 1.	Відсутні. 	
3. Дія проекту акта не поширюється на сферу інтересів громадян.
4. Оцінка впливу на сферу інтересів суб’єктів господарювання
Проект акта стосується інтересів суб’єктів господарювання, які мають намір отримати дозвіл на відкриття та експлуатацію митного складу, складу тимчасового зберігання, а також утримувачів діючих митних складів та складів тимчасового зберігання. 
Протягом 2017 – 2021 років зберігається приблизно стала кількість митних складів, зокрема, станом на 01.01.2017 – 302, на 01.01.2018 – 298, на 01.01.2019 – 288, на 01.01.2020 – 293, на 01.01.2021 – 303
У січні – квітні 2021 року надано 
11 дозволів на відкриття та експлуатацію митного складу, переоформлено 7 та анульовано 4 дозволи.
Станом на 01.04.2021 на митній території України діє 307 МС, з яких:  266 – відкритого типу, 41 – закритого. 	Великі та середні

306	Малі

1	Мікро

-	Разом

307	
Кількість суб’єктів господарювання, що підпадають під дію регулювання, одиниць*	306	1	–	307	
Питома вага групи у загальній кількості, відсотків	99,67%	0,33%	–	100%	
Протягом 2017 – 2021 років спостерігається тенденція до зменшення кількості складів тимчасового зберігання, зокрема, станом на 01.01.2017 – 357, на 01.01.2018 – 332, на 01.01.2019 – 319, на 01.01.2020 – 294, на 01.01.2021 – 281.
У січні – квітні 2021 року надано 
7 дозволів на відкриття та експлуатацію складу тимчасового зберігання, переоформлено 3 та анульовано 7 дозволів.
Станом на 01.04.2021 на митній території України діє 282 СТЗ, з яких:  105 – відкритого типу, 177 – закритого. 	Великі та середні

277	Малі

5

	Мікро

-	Разом

288	
Кількість суб’єктів господарювання, що підпадають під дію регулювання, одиниць*	277	5	–	288	
Питома вага групи у загальній кількості, відсотків	98,22%	1,78%	–	100%	
*За результатами даних Реєстру митних складів та Реєстру складів тимчасового зберігання Держмитслужби.

Вид альтернативи	Вигоди	Витрати	
Альтернатива 1	Максимальні. Суб’єкти господарської діяльності матимуть змогу надавати актуалізований перелік документів, які додаються до заяви, в стислий строк отримати рішення про на відкриття та експлуатацію митного складу, що у свою чергу створить комфортні умови для ведення бізнесу в Україні та наблизить державне регулювання в цій сфері до вимог Європейського Союзу.	Відсутні. Обсяг здійснення адміністративних процедур та час їх надання залишаються незмінними, оскільки визначені нормами Кодексу. 	
Альтернатива 2	Ситуація залишиться на існуючому рівні.	Відсутні.	
Альтернатива 3	Мінімальні. Розробка нового Порядку потребує більш тривалого часу.	Відсутні. Обсяг здійснення адміністративних процедур та час їх надання залишаються незмінними, оскільки визначені нормами Кодексу.	

Сумарні витрати за альтернативами	Сума витрат, гривень	
Альтернатива 1. Сумарні витрати для суб’єктів господарювання великого та середнього підприємництва згідно з додатком 2 до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта**.	Витрати відсутні.	
Альтернатива 2. Сумарні витрати для суб’єктів господарювання великого та середнього підприємництва згідно з додатком 2 до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта**.	Витрати відсутні.	
Альтернатива 3. Сумарні витрати для суб’єктів господарювання великого підприємництва згідно з додатком 2 до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта**.	Витрати відсутні.	
** Оскільки запропоновані зміни до Порядку та Положення передбачають отримання документів інших державних органів як адміністративні послуги, витрати суб’єктів господарювання великого і середнього підприємництва внаслідок дії регуляторного акта не передбачаються, тому здійснити розрахунок витрат на виконання вимог регуляторного акта згідно з додатком  2 до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2004 року № 308, не вбачається можливим. 
Реєстрація декларації відповідності матеріально-технічної бази суб’єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки здійснюється Державною службою України з надзвичайних ситуацій або її територіальним органом як адміністративна послуга на безоплатній основі протягом 5 днів з дня її надходження.

Реєстрація поданої замовником декларації про готовність об’єкта до експлуатації (щодо об’єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, або об’єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об’єктів з незначними наслідками (СС1) здійснюється відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі. Саме такого плану приміщення у переважній більшості і використовуються суб’єктами господарювання в якості митних складів та складів тимчасового зберігання.
 Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об’єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об’єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об’єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.
Реєстрація декларації або видача сертифіката здійснюється шляхом внесення даних до реєстру з дотриманням вимог Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” та “Про адміністративні послуги”.
 Розмір плати за видачу сертифіката становить для закінчених будівництвом об’єктів:
із середніми (СС2) наслідками - 4,6 прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
із значними (СС3) наслідками - 5,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слід зазначити, що в якості митних складів та складів тимчасового зберігання суб’єктами господарювання в переважній більшості використовуються приміщення прийняті в експлуатацію, тому використання нових закінчених будівництвом об’єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками зустрічається вкрай рідко.
Отримання експлуатаційного дозволу, а саме документа дозвільного характеру, що видається територіальним органом компетентного органу операторові ринку за результатами інспектування його потужності та посвідчує право оператора ринку здійснювати визначену Законом України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 № 771/97-ВР діяльність з виробництва та/або зберігання харчових продуктів тваринного походження.
До вказаної вище діяльності зі зберігання харчових продуктів тваринного походження залучені 5,67% власників діючих складів тимчасового зберігання та 6,51% власників митних складів.
Розмір плати (адміністративний збір) за надання адміністративної послуги з видачі або поновлення дії експлуатаційного дозволу становить 0,17 мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому заява подається оператором ринку в центр надання адміністративних послуг, до визначення розміру адміністративного збору законом. Строк дії експлуатаційного дозволу необмежений.
Слід зазначити, що для провадження діяльності з виробництва та/або зберігання харчових продуктів тваринного походження отримання експлуатаційного дозволу і раніше було необхідною вимогою для вказаних операторів ринку, проте такий дозвіл не належав до переліку необхідних документів для надання дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу чи складу тимчасового зберігання. 
Законом України «Про пестициди і агрохімікати» від 02 березня 1995 року № 86/95-ВР передбачено видачу санітарного паспорта на право одержання, зберігання і застосування пестицидів і мінеральних добрив.
Санітарний паспорт на право одержання, зберігання і застосування пестицидів і мінеральних добрив видається територіальними управліннями Держпродспоживслужби за результатами проведеного позапланового обстеження об’єкта за заявою суб’єкта господарювання при відсутності порушень. Заява розглядається протягом 30 днів. 
Паспортизація складу здійснюється щорічно. Зберігання пестицидів на непаспортизованих складах заборонено. 
Необхідність щорічної паспортизації складів стосується лише 1.95 % власників митних складів, оскільки за світовою практикою, використання пестицидів у народному господарстві значно скорочується, тому потреба у таких складах на території України вкрай незначна. 

IV. Вибір найбільш оптимального альтернативного способу досягнення цілей

Рейтинг результативності (досягнення цілей під час вирішення проблеми)	Бал результативності (за чотирибальною системою оцінки)	Коментарі щодо присвоєння відповідного бала	
Альтернатива 1	4	Дозволяє повністю досягнути поставлених цілей державного регулювання.	
Альтернатива 2	1	Не дозволяє досягнути поставлених цілей державного регулювання.	
Альтернатива 3	2	Дозволяє частково досягнути поставлених цілей.	

Рейтинг результативності	Вигоди (підсумок)	Витрати (підсумок)	Обґрунтування відповідного місця альтернативи у рейтингу	
Альтернатива 1	1. Забезпечує приведення нормативно-правових актів у відповідність до законодавства України та вимог Європейського Союзу.

2. Забезпечує відповідність складських об’єктів, які використовуються в якості митних складів, складів тимчасового зберігання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки. 

3. Упорядковує та приводить діяльність  митних складів та складів тимчасового зберігання у відповідність до вимог загальносвітових стандартів і норм з метою попередження пожеж, забезпечення безпеки людей, уникнення можливих матеріальних витрат і зменшення негативних екологічних наслідків. 
	Відсутні.
Розробка, погодження та прийняття  проекту нормативно-правового акта здійснюються посадовими особами відповідних центральних органів виконавчої влади в межах своєї компетенції.	Є оптимальною серед запропонованих альтернатив, оскільки відповідає вимогам регуляторної політики і досягає цілей державного регулювання.	
Альтернатива 2	Відсутні.	Відсутність нормативно-правового врегулювання питання негативно вплине на надання адміністративних послуг у зв’язку з невідповідністю Порядку вимогам законодавства України та Європейського Союзу. 	Є найгіршою з альтернатив, оскільки не призведе до досягнення цілей державного регулювання.	
Альтернатива 3	Розробка стосується локальних змін, які не впливають на порядок відкриття та експлуатації митного складу та складу тимчасового зберігання в цілому; змінюється форма дозвільних документів, що надаються іншими державними органами.	Відсутні.
Розробка, погодження та прийняття  проекту нормативно-правового акта здійснюються посадовими особами відповідних центральних органів виконавчої влади в межах своєї компетенції.	Є прийнятною з альтернатив, але недоцільною, оскільки на цей час основна частина Порядку та Положення, до яких вносяться зміни, є актуальною та відповідає вимогам законодавства України.	
	
Рейтинг	Аргументи щодо переваги обраної альтернативи/причини відмови від альтернативи	Оцінка ризику зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта	
Альтернатива 1	Зазначений метод є найбільш оптимальним, оскільки узгоджує норми Порядку з вимогами законодавства України та Європейського Союзу, що, в свою чергу, забезпечить
відповідність вимогам загальносвітових стандартів і норм з метою попередження пожеж, забезпечення безпеки людей, уникнення можливих матеріальних витрат і зменшення негативних екологічних наслідків.	Зовнішні чинники відсутні.

	

Альтернатива 2	
Переваги відсутні.

Зовнішні чинники відсутні.	
Альтернатива 3	Метод є недоцільним у зв’язку з тим, що на цей час відсутня необхідність повного оновлення нормативно-правового актів, які регулюють діяльність митних складів та складів тимчасового зберігання 

	Зовнішні чинники відсутні.	

V. Механізми та заходи, які забезпечать розв’язання визначеної проблеми
1. Механізм дії регуляторного акта
Реалізація поставлених цілей державного регулювання забезпечується шляхом прийняття проекту наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України», який передбачає: 
усунення невідповідності норм Порядку та Положення вимогам законодавства України;
актуалізацію переліку документів, які подаються суб’єктом господарювання для надання або переоформлення дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу чи складу тимчасового зберігання;
можливість для суб’єктів господарювання у разі наявності відомостей щодо реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб’єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки чи декларації про готовність об’єкта до експлуатації, сертифіката або іншого документа, виданого в установленому законодавством порядку, не надавати копій цих документів, а до заяви про надання дозволу додати повідомлення про реквізити такої реєстрації.
2. Організаційні заходи впровадження регуляторного акта в дію
Для впровадження цього проекту наказу необхідно:
забезпечити інформування громадськості про вимоги регуляторного акта шляхом його оприлюднення в засобах масової інформації на офіційному вебсайті Міністерства фінансів України;
доопрацювати відповідні автоматизовані інформаційні системи Держмитслужби для можливостей підприємства звертатись у митний орган з використанням електронного сервісу, так і можливостей митного органу автоматизувати процеси прийняття рішення (частково чи повністю).
Ризику впливу зовнішніх факторів на дію регуляторного акта немає.
Досягнення цілей не передбачає додаткових організаційних заходів.
Можливої шкоди у разі очікуваних наслідків дії акта не прогнозується.

VI. Оцінка виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні проваджувати або виконувати ці вимоги
Реалізація проекту акта не передбачає додаткових фінансових витрат центральних органів виконавчої влади, суб’єктів господарювання та громадян.
Виконання вимог акта забезпечується в межах кошторисних витрат на утримання митних органів.
М-Тест не проводився у зв’язку з тим, що дія зазначеного проекту акта однаково впливає на всіх суб’єктів господарювання незалежно від форм власності та рівня доходу. 

VII. Обґрунтування запропонованого строку дії регуляторного акта
Термін дії є необмеженим, оскільки Кодекс та постанови Кабінету Міністрів України, з метою реалізації вимог яких розроблено проект наказу, мають необмежений термін дії.

VIII. Визначення показників результативності дії регуляторного акта
Розмір надходжень до державного та місцевих бюджетів і державних цільових фондів, пов’язаних з дією акта: не передбачається жодних надходжень до державного бюджету, оскільки норми  проекту наказу не несуть фінансового навантаження.
Кількість суб’єктів господарювання та фізичних осіб, на яких поширюватиметься дія акта: суб’єкти господарювання – утримувачі митних складів, складів тимчасового зберігання та ті, що мають намір отримати дозвіл на відкриття та експлуатацію митних складів та складів тимчасового зберігання.
Розмір коштів і час, що витрачатимуться суб’єктами господарювання, пов’язаними з виконанням вимог акта: не передбачається витрачання коштів суб’єктами господарювання.
У залежності від виду діяльності та характеру вантажів 
Середній час отримання дозволів інших державних органів 30 днів.
Рівень поінформованості суб’єктів господарювання щодо основних положень акта: середній, проект наказу розміщено на офіційному вебсайті Міністерства фінансів України.

IX. Визначення заходів, за допомогою яких здійснюватиметься відстеження результативності дії регуляторного акта
Стосовно регуляторного акта уповноваженим органом виконавчої влади здійснюватимуться базове, повторне та періодичні відстеження результативності дії регуляторного акта у строки, встановлені статтею 10 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», шляхом аналізу статистичних даних за допомогою інформаційних систем Держмитслужби та звітної інформації, яка надходить до Держмитслужби від митниць. 
Базове відстеження результативності регуляторного акта буде проводитись через рік після набрання чинності актом.
Періодичне відстеження здійснюватиметься раз на три роки, починаючи з дня виконання заходів з повторного відстеження результативності.
Повторне відстеження буде здійснюватися через два роки після набрання чинності актом.
Метод проведення відстеження результативності – статистичний.
У разі виявлення неврегульованих та/або проблемних питань на підставі аналізу зауважень та пропозицій державних органів, суб’єктів господарювання ці питання будуть врегульовані шляхом унесення відповідних змін.
Виконавцем заходів з відстеження є Державна митна служба України.

В. о. Голови	Сергій ЗВЯГІНЦЕВ	

___ ___________2021 р.