ЗАТВЕРДЖЕНО
Наказ Міністерства фінансів України 
_______________ 2020 року № _____

ПОРЯДОК
розпорядження валютними цінностями
(крім банківських металів), платіжними документами, що переходять у власність держави
І. Загальні положення
1. Цей Порядок розроблено відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції», Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року № 1340, та Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2001 року № 1724. 

2. Цим Порядком установлюються правила обліку, зберігання і розпорядження валютними цінностями (крім банківських металів), платіжними документами (чеки (іменні та дорожні), виражені у національній валюті та іноземній валюті, платіжні картки), що переходять у власність держави.

3. Розпорядником валютних цінностей (крім банківських металів), платіжних документів (далі – розпорядник валютних цінностей) є уповноважений орган, яким вилучено, виявлено, прийнято на зберігання валютні цінності (крім банківських металів), платіжні документи та який здійснює розпорядження ними.
Терміни у цьому Порядку вживаються у значеннях, наведених у Законах України «Про валюту і валютні операції», «Про банки і банківську діяльність» та інших нормативно-правових актах з питань регулювання фінансових послуг.

4. Дія цього Порядку поширюється на:
валютні цінності, платіжні документи, які вилучені розпорядниками валютних цінностей за порушення законодавства до прийняття судового рішення чи іншого рішення про перехід у власність держави;
валютні цінності, платіжні документи, конфісковані на підставі рішення суду; 
іноземну валюту, платіжні документи, які пересилаються у міжнародних поштових відправленнях, вилучені митними органами в справах про порушення митних правил; 
валютні цінності, платіжні документи, визнані безхазяйними, у тому числі ті, що були виявлені (знайдені) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або в транспортних засобах, що перетинають митний кордон України, і власник яких невідомий; 
валютні цінності, платіжні документи, прийняті на зберігання митними органами, у разі, якщо власник не звернувся за ними в установлений Митним кодексом України строк;
валютні цінності, платіжні документи, загублені або залишені в готелях, транспорті, театрах, інших громадських місцях (далі – знахідка) у разі, якщо за ними не звернувся їх власник протягом строку, встановленого законодавством; 
валютні цінності у вигляді скарбу;
валютні цінності, платіжні документи, що за правом успадкування перейшли у власність держави;
валютні цінності, подаровані державі власником або від яких власник відмовився на користь держави;
невручені міжнародні і внутрішні поштові грошові відправлення, а також грошові перекази після закінчення строку їх зберігання операторами поштового зв’язку, визначеного законодавством, у разі неможливості видачі їх одержувачу та повернення відправникам;
кошти без руху, що зберігаються на відповідних рахунках, відкритих на ім’я розпорядників валютних цінностей в уповноважених банках, протягом 1095 днів, щодо яких власником на звернення розпорядників валютних цінностей не було висловлено волевиявлення щодо подальшого розпорядження такими коштами, або власник письмово відмовився від права власності на ці кошти;
валютні цінності, платіжні документи, вилучені митними органами в справах про порушення митних правил і які на підставі рішення суду підлягають поверненню власнику, а власник не звернувся за ними в установлені Митним кодексом України строки.
Дія цього Порядку не поширюється на валютні цінності, платіжні документи, вилучені під час кримінального провадження.

ІІ. Облік та зберігання вилучених валютних цінностей,
 платіжних документів

1. Національна валюта, іноземна валюта всіх груп за Класифікатором іноземних валют та банківських металів, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року № 34 (зі змінами)            (далі – Класифікатор), яка вилучена в юридичних і фізичних осіб розпорядниками валютних цінностей за порушення законодавства, до прийняття судового рішення чи іншого рішення про перехід у власність держави, а також прийнята митними органами на зберігання у випадках, передбачених законодавством, виявлена будь-якими органами як безхазяйна, знахідка, спадкова, подарована державі, у п’ятиденний строк здається (інкасується відповідними службами, що займаються перевезенням валютних цінностей) до уповноважених банків на зберігання.
Розпорядники валютних цінностей визначають уповноважений банк з переліку банків, визначених відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1231.
Уповноваженим банком для митних органів є банк, вибраний на конкурсних засадах відповідно до Порядку проведення конкурсу з визначення уповноваженого банку на здійснення розрахунків з державним бюджетом за митними платежами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2014 року № 984, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 листопада 2014 року за № 1514/26291 (зі змінами).

2. Уповноважені банки приймають зазначену у пункті 1 цього розділу валюту від розпорядників валютних цінностей на підставі документів, що підтверджують факт вилучення, листа із зазначенням найменування валюти та суми, яка здається, а у випадках, визначених законодавством, – із зазначенням номіналу, кількості банкнот, номерів банкнот, і не пізніше наступного банківського дня:
гривні, фунти стерлінгів, долари США, євро, швейцарські франки, єни, австралійські долари, канадські долари, данські крони, норвезькі крони, шведські крони, злоті та російські рублі – оприбутковують у касу із зарахуванням на рахунки, відкриті розпорядниками валютних цінностей в уповноважених банках за балансовим рахунком 2531 «Кошти, що вилучені уповноваженими органами»;
іноземну готівкову валюту за всіма іншими видами валют першої групи (крім перелічених у абзаці другому пункту 2 цього розділу), другої групи (крім російських рублів) та третьої групи за Класифікатором зараховують на позабалансові рахунки на зберігання.
У визначених законодавством випадках належним чином упаковані та опечатані валютні цінності здаються розпорядниками валютних цінностей на зберігання в уповноважений банк.
Передача на зберігання валютних цінностей здійснюється на підставі укладених між розпорядником валютних цінностей та уповноваженим банком договорів.
Гривні та іноземна валюта, зазначена в абзаці другому цього пункту, розміщуються розпорядником валютних цінностей за балансовим рахунком 2531 «Кошти, що вилучені уповноваженими органами» шляхом укладення депозитних договорів.
Відсотки, нараховані за депозитними рахунками, спрямовуються уповноваженими банками до державного бюджету у строки та порядку, встановлені відповідними депозитними договорами.

3. Невручені міжнародні та внутрішні поштові грошові відправлення та грошові перекази зберігаються операторами поштового зв’язку протягом строку, встановленого законодавством.

4. Платіжні документи, які вилучені у юридичних і фізичних осіб розпорядниками валютних цінностей за порушення законодавства до прийняття судового рішення чи іншого рішення про перехід у власність держави, прийняті митними органами на зберігання у випадках, передбачених законодавством, виявлені будь-якими органами як безхазяйні, спадкові, подаровані державі та знахідки, зберігаються в спеціально призначених приміщеннях, металевих шафах цих органів або передаються на зберігання до уповноважених банків відповідно до укладених договорів.

5. Валютні цінності, щодо яких власником на звернення розпорядників валютних цінностей не було висловлено волевиявлення стосовно подальшого їх розпорядження, зберігаються на депозитних рахунках в уповноважених банках протягом 1095 днів.

6. Валютні цінності обліковуються розпорядниками валютних цінностей на позабалансовому рахунку 02 «Активи на відповідальному зберіганні». 
При цьому чеки обліковуються за номінальною вартістю.

ІІІ. Розпорядження валютними цінностями, платіжними документами,
що перейшли у власність держави

1. У триденний строк після отримання відповідного рішення про перехід валютних цінностей у власність держави, що набрало законної сили, або відмови власника валютних цінностей на користь держави, закінчення строку зберігання валютних цінностей, у тому числі тих, що зберігаються на відповідних рахунках, відкритих на ім’я розпорядників валютних цінностей в уповноважених банках, без руху протягом 1095 днів, та які за рішенням суду підлягають поверненню власнику, а власник не звернувся за ними протягом установлених законодавством строків:
гривні з відповідних рахунків, відкритих на ім’я розпорядників валютних цінностей в установах уповноважених банків, за дорученням розпорядника валютних цінностей перераховуються на відповідні рахунки з обліку доходів державного бюджету, відкриті в Державній казначейській службі України;
фунти стерлінгів, долари США, євро, швейцарські франки, єни, австралійські долари, канадські долари, данські крони, норвезькі крони, шведські крони, злоті та російські рублі з рахунків, відкритих на ім’я розпорядників валютних цінностей в уповноважених банках за балансовим рахунком 2531 «Кошти, що вилучені уповноваженими органами», в установленому порядку за дорученнями розпорядника валютних цінностей перераховуються уповноваженими банками на відповідні рахунки Казначейства, відкриті в установі банку в іноземній валюті;
чеки, які виражені як в іноземній, так і в національній валюті, строк дії яких не закінчився, пред’являються розпорядником валютних цінностей, що їх обліковує, до сплати на інкасо уповноваженому банку з подальшим перерахуванням уповноваженим банком до державного бюджету коштів за інкасовим чеком в іноземній валюті – на відповідні рахунки Казначейства, відкриті в установі банку в іноземній валюті, коштів за інкасовим чеком у національній валюті – на відповідні рахунки з обліку доходів державного бюджету, відкриті в Казначействі;
готівкова іноземна валюта за всіма іншими видами валют першої групи, другої групи (крім російських рублів) та третьої групи за Класифікатором, що обліковується на позабалансових рахунках, за дорученням розпорядника валютних цінностей продається уповноваженими банками через мережу власних пунктів обміну іноземних валют або касу банку з подальшим зарахуванням гривневого еквіваленту від її продажу не пізніше наступного банківського дня на відповідні рахунки з обліку доходів державного бюджету, відкриті в Казначействі, або вивозиться до іноземного банку, де обмінюється за вільно конвертовану валюту першої групи за  Класифікатором із зарахуванням іноземної валюти від обміну на відповідні рахунки Казначейства, відкриті в установі банку в іноземній валюті.
Уповноважений банк не пізніше наступного робочого дня з дня перерахування до державного бюджету коштів надає розпоряднику валютних цінностей копію банківської виписки, що підтверджує відповідну банківську операцію. Такі положення передбачаються в договорі, укладеному між розпорядником валютних цінностей та уповноваженим банком.
Продаж готівкової іноземної валюти, що перейшла у власність держави, здійснюється у разі, якщо курс продажу цієї валюти в пункті обміну іноземних валют або в касі банку відхиляється від офіційного обмінного курсу Національного банку України не більш ніж на 15 відсотків за всіма іншими видами валют першої групи за Класифікатором і на 20 відсотків за всіма іншими видами валют другої та третьої груп.
У разі нереалізації зазначеної вище готівкової іноземної валюти протягом двох місяців продаж цієї валюти може здійснюватися тоді, коли курс продажу в пункті обміну іноземних валют або касі банку відхиляється від офіційного обмінного курсу Національного банку України не більш ніж на 30 відсотків. 
Якщо готівкова іноземна валюта не може бути реалізована через пункти обміну іноземних валют чи касу банку протягом шести місяців і немає можливості вивезти її до іноземних банків через наявність законодавчо встановленої заборони на ввезення до іноземної держави, то уповноважені банки обов’язково у письмовій формі інформують про це розпорядника валютних цінностей та Міністерство фінансів України для подальшого прийняття рішення щодо неможливості надходження цієї валюти до державного бюджету.

2. Якщо до уповноважених банків надходить іноземна валюта, яка згідно з довідковими матеріалами вилучена з обігу або така, що вилучається з обігу, але підлягає обміну на грошові знаки, які перебувають в обігу, а також зношена та пошкоджена валюта, вона зараховується на позабалансовий рахунок 9830 «Документи і цінності, прийняті на інкасо» для відправлення до іноземного банку й отримання відшкодування для подальшого зарахування до державного бюджету.
У разі неможливості зарахування отриманих від іноземних банків сум відшкодування на рахунки Казначейства, відкриті в установі банку в іноземній валюті в зв’язку із відсутністю у нього рахунків у відповідних іноземних валютах, відшкодована іноземна валюта продається за гривні, які перераховуються на відповідні рахунки з обліку доходів державного бюджету, відкриті в Казначействі.

3. Вилучені з обігу іноземні банкноти та монети першої, другої, третьої груп за Класифікатором, що не підлягають обміну в країні-емітенті                   (далі – валютні цінності, які визнані неплатіжними), за рішенням комісії, яка утворюється розпорядником валютних цінностей відповідно до пункту 7 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року № 1340, із залученням представника Національного банку України (далі – Комісія), передаються:
у реалізацію як нумізматична продукція;
до Національному банку України на збереження до Музею грошей за умови належного стану, музейної цінності та підтвердження зі сторони Музею грошей про готовність взяти їх на музейний облік;
до Національного банку України для знищення (утилізації).
З метою прийняття Комісією рішення про передання валютних цінностей до Національного банку України розпорядником валютними цінностями, платіжними документами надсилається лист, до якого додається опис валютних цінностей, які визнані неплатіжними.
За результатом розгляду листа розпорядника валютних цінностей, платіжних документів Національний банк України делегує представника(ів) до складу Комісії, яка прийматиме рішення, про що інформує розпорядника валютних цінностей. 
Залежно від обраного Комісією способу розпорядження до акта опису, оцінки та передачі майна додаються Опис валютних цінностей, які визнані неплатіжними і передаються в реалізацію (додаток 1) та Опис валютних цінностей, які визнані неплатіжними та підлягають передачі на безоплатній основі для поповнення колекції експонатів Музею грошей або знищенню (утилізації) Національним банком України (додаток 2), які є його невід’ємною частиною.
З метою обрання способу розпорядження валютними цінностями, які визнані неплатіжними, Комісія може звернутися до відповідних експертів, висновки яких можуть бути використані під час прийняття рішення Комісією.
Реалізація валютних цінностей, які визнані неплатіжними, як нумізматичної продукції здійснюється у порядку, встановленому законодавством за цінами, визначеними згідно із законодавством України про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.
У разі прийняття Комісією рішення про передання Національному банку України валютних цінностей, які визнані неплатіжними, вони направляються до Національного банку України для прийняття рішення щодо здійснення надалі розпорядження шляхом передання на постійне зберігання до Музею грошей або знищення (утилізації).
Після отримання письмової згоди від Національного банку України розпорядник валютних цінностей надсилає валютні цінності, які визнані неплатіжними, до Національного банку України через місцеві підрозділи Державного підприємства спеціального зв’язку в опечатаних посилках разом із супровідним листом, до якого додаються такі документи: 
а) завірені належним чином копії рішення суду про конфіскацію валютних цінностей, які визнані неплатіжними, та інші первинні документи, які є підставою для передачі їх на користь держави; 
б) витяг з протоколу засідання Комісії; 
в) копія акта опису, оцінки та передачі майна; 
г) копія опису; 
д) два примірники акта приймання-передавання на постійне зберігання.
Після отримання посилки Національний банк України у разі передачі до Музею грошей здійснює операції із зарахування валютних цінностей на облік та повертає належним чином підписаний один примірник акта приймання-передавання на постійне зберігання розпоряднику валютних цінностей.
У разі знищення (утилізації) валютних цінностей Національний банк України додатково надсилає розпоряднику валютних цінностей акт, що підтверджує факт знищення (утилізації).

4. Платіжні картки, а також чеки, які виражені як в іноземній валюті, так і в гривнях, що не можуть бути пред’явлені уповноваженими банками до сплати на інкасо, за рішенням Комісії знищуються.

5. Банкноти (монети) національної валюти України та іноземних держав, що викликають сумнів щодо їх справжності та платіжності, підлягають оприбуткуванню на позабалансовий рахунок розпорядника валютних цінностей та передаються уповноваженим банком для дослідження Національному банку України в порядку, встановленому Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2018 року № 103.

6. Невручені міжнародні і внутрішні поштові грошові відправлення, а також грошові перекази в національній та іноземній валюті після закінчення строків зберігання операторами поштового зв’язку, визначених законодавством, та у разі неможливості видачі їх отримувачам та повернення відправникам, перераховуються протягом чотирнадцяти банківських днів після закінчення такого строку операторами поштового зв’язку на відповідні рахунки з обліку доходів державного бюджету, відкриті в Казначействі, та рахунки Казначейства, відкриті в установі банку в іноземній валюті відповідно.

IV. Повернення валютних цінностей і відшкодування витрат

1. Національна та іноземна валюта, що обліковується уповноваженими банками, може повертатися розпорядником валютних цінностей законному власнику (отримувачу) або уповноваженій ним особі у разі: 
винесення судового рішення про повернення валютних цінностей; 
якщо в строк до шести місяців знайшовся законний власник коштів, що були вилучені як такі, власник яких невідомий, і довів право власності на ці кошти в судовому порядку;
якщо законний власник звернувся за коштами, прийнятими митними органами на зберігання, строк зберігання яких згідно з Митним кодексом України не закінчився. 
Повернення коштів у національній та іноземній валюті здійснюється шляхом:
перерахування на поточний рахунок їх законного власника (при цьому оплата цієї банківської послуги здійснюється за рахунок коштів власника, внесених особисто або за рахунок частки коштів, що перераховуються);
перерахування на балансовий рахунок 2909 «Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку» уповноваженого банку для виплати їх у готівковій формі законному власникові або уповноваженій ним особі;
виплати готівкових коштів розпоряднику валютних цінностей – розпоряднику рахунку для повернення їх законному власнику (отримувачу) через касу.
Для повернення готівкових коштів залежно від підстав прийняття та обраного способу повернення розпорядник валютних цінностей надає уповноваженому банку такі документи:
звернення розпорядника валютних цінностей (у довільної формі) до уповноваженого банку;
довіреність/доручення на отримання готівкових коштів;
платіжне доручення із зазначенням призначення платежу «Повернення коштів (ПІБ)»;
копію відповідного рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі перерахування коштів на поточний рахунок їх законного власника розпорядником валютних цінностей додається копія заяви власника коштів щодо їх перерахування із зазначенням реквізитів рахунку та способу оплати банківської послуги з перерахування.
Повернення валютних цінностей особі, яка представляє законного власника (отримувача), здійснюється за умови надання розпоряднику валютних цінностей належним чином оформленої довіреності.

2. У разі скасування рішення суду про конфіскацію валютних цінностей або рішення іншого органу про їх перехід у власність держави після їх зарахування до державного бюджету вартість валютних цінностей повертається Казначейством власнику (отримувачу) або уповноваженій ним особі у розмірах сум коштів, що фактично надійшли до бюджету, у порядку, встановленому чинним законодавством, а саме:
щодо валюти першої групи за Класифікатором – в іноземній валюті або за бажанням одержувача коштів – у гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом Національного банку України на дату повернення коштів;
щодо валюти другої і третьої груп за Класифікатором – лише в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом Національного банку України на дату повернення коштів.
У разі повернення конфіскованої чи безхазяйної валюти нерезиденту кошти повертаються в тому самому порядку, що й резиденту.
На виконання рішення про повернення конфіскованої валюти, вилученої розпорядниками валютних цінностей, останні зобов’язані надати особі, якій повертаються кошти, на ім’я Казначейства письмове підтвердження факту перерахування конфіскованих у цієї особи коштів до державного бюджету із зазначенням суми (повної чи часткової), дати та номера платіжного доручення, за яким були перераховані кошти до державного бюджету, а також надати копію платіжного доручення.

3. Оплата витрат, пов’язаних з вилученням, доставкою, зберіганням, експертизою, здаванням на інкасо та іншими операціями з валютними цінностями, що переходять у власність держави, здійснюється розпорядником валютних цінностей у межах видатків, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Директор Департаменту 
фінансової політики                                                             Дмитро ОЛІЙНИК